Mads Andersen Skjern, rejsende i manufaktur -
- kommer til Korsbæk i 1929, fulgt af sin søn, Daniel.
Den søvnige provinsby er ideel for en driftig forretningsmand.
Han vil grundlægge en manufakturhandel -
- men bankdirektør Varnæs, overhoved for byens førende familie -
- vil ikke støtte den nye mand af hensyn til byens gamle familier -
- og specielt vennen Albert Arnesen -
- indehaver af byens hidtil største manufakturhandel Damernes Magasin.
Mads får støtte af grisehandleren Oluf Larsen -
- hvis kone Katrine har penge på kistebunden.
Mads gifter sig med Ingeborg og adopterer hendes datter Ellen -
- fra et tidligere ægteskab med Holger Jørgensen -
- som siden går ind i det danske nazistparti.
Mads og Ingeborg får i 1933 sønnen Erik -
- og kalder sig samtidig slet og ret Skjern.
Mads' foretagsomhed har sat sig adskillige spor i Korsbæk.
Damernes Magasin er gået fallit -
- og indehaveren er død.
Byens førende familie er rystet over -
- at Maudes søster Elisabeth, der hidtil har været skyggetante -
- forelsker sig i Mads Skjerns bror Kristen. Han er bankuddannet.
Da han bliver direktør for den nye Omegns Banken -
- bliver forbindelsen mellem Kristen og Elisabeth umulig.
Den ødelægges på grund af vedvarende rygter om -
- at Mads bestak byrådssekretæren -
- til at overlade sig en grund, hvor der skulle ligge en park -
- med en buste af den oprindelige ejer Fernando Møhge.
Urgamle enkefru Møhge forsyner sagfører Skjold Hansen med skyts -
- der kan ødelægge Mads Skjern.
Da byrådssekretæren stikker af med kommunens kasse -
- må Mads se i øjnene, at han vil blive tvunget til at begynde forfra.
Da gifter Kristen Skjern sig med Skjold Hansens datter, Iben -
- og Skjold Hansen lader sagen falde af familiehensyn.
Og Mads' konfektionsfabrik får lov at blive liggende.
Mads går ud af spillet som sejrherre.
Bankdirektør Varnæs presses af et besværligt familieliv -
- med den pylrede kone, Maude -
- og af broderen Jørgens vanvittige dispositioner -
- for at holde på veninden Gitte Graa.
Varnæs indleder et forhold til bankassistenten Ulla.
Det slutter, da hun må gennem en fosterfordrivelse.
Kokkepigen Laura er det stabile element hos Varnæs.
Stuepigen Agnes har giftet sig med Røde og fået sønnen Aksel.
Røde opsøges af Herbert Schmidt, der får ophold hos grisehandleren.
Han knytter venskab med Vicki, Arnesens unge enke -
- der begynder at læse til lærerinde.
Herbert forlader Korsbæk for at deltage i Den Spanske Borgerkrig.
Ud og ind af herskabshusene styrer visitdamerne -
- anført af fru Møhge og hendes forkuede datter Misse.
- Så er vi her. - Hvad skal vi her?
Det er vores.
- Den kæmpekasse. Har du købt den? - Ja, lad os gå ind og kigge.
- Af hvem? - Af købmand Munks enke.
- Den store isenkræmmer? - Jeg troede, De var derinde.
- Konen smed os ud. - Arkitekten og maleren …
- Det er vist svært for hende. - Han gik fallit og skød sig, ikke?
Jo, samme år som Arnesen.
De ønsker?
Vi har købt Deres hus, fru Munk. Det er min kone.
- Haven går lige ned til fjorden. - Ja, men her er så forfaldent.
Vent bare, til arkitekten og maleren har været i gang.
Nå?
- Jeg vil hellere bo over butikken. - De to huse i Algade skal rives ned.
Jørgensen har lavet tegningerne til et varehus i tre etager.
- Hvor får du alle de penge fra? - Banken har blind tillid til mig.
Det har du vel også?
Det var der, min mand skød sig.
Det sædvanlige, Boldt.
- Tjener! - Nogen tror, det her er Nimb.
Hvis man må gratulere med -
- at datteren er kommet i gode kår.
Hun skal jo være frue på det store isenkræmmer-chatø.
Den ene kapitalist afløser den anden. Det er nærmest en naturlov.
Fede er begyndt at kalke graven.
Hvor mange gange skal jeg kalde?
- Ja ja, lærer Andersen. - Hun går rundt i hælene på mig.
- For at du ikke skal hugge noget. - Det er gammelt ragelse.
Hvormed kan jeg tjene Dem?
Måltidet var heller ikke i dag tilfredsstillende.
Det gled da ned.
Sovsen var kold.
- Det sædvanlige budskab. - Hvorfor spiser han her så?
Fordi hans kone afvigte forår var så snedig at lægge sig til at dø.
Det er en fornøjelse at meddele, at vort arrangement ophører i dag.
Fornøjelsen er på vor side.
Så lykkedes det ham at smide slæberne ind hos frk. Mikkelsen.
Man må håbe, hun kan holde sovsen varm.
Det hele skal vaskes af. Alt knaser af støv fra svineriet derovre.
Det skal nok blive flot. Varehus i tre etager.
- Kan man se, at kjolen strammer? - Så længe det ikke er værre.
- Skal de have kaktus? - Det hedder artiskokker.
Alt er blevet så fransk, siden bankdirektøren og fruen var i Paris.
Det er ikke det eneste underlige, vi har fået.
- Er det de sædvanlige? - Næ, det er ungt selskab.
- Måske det var på tide. - I sidste øjeblik.
- Der har vi jo Agnes. - Og lidt til.
Ja, sådan. De skal serveres gloende hede med iskoldt smør.
- Tror fruen, alle vil have det? - De fleste har da været i Paris.
Sæt cocktailglassene op, så ordner min mand resten.
De har også fået hjemmebar og ny radiogrammofon.
Hvad sagde fruen, da hun så, der skulle bygges i tre etager?
Hun er ikke meget for, at det vil skygge.
- Så gik hun vel i seng? - Fruen går ikke i seng mere.
Der burde være en lov om, at alle ægtepar tog til Paris hvert femte år.
Den lov skulle du foreslå Stauning. Den vil interessere arbejderne.
Stauning har ellers sans for det. Spørg bare generalkonsul Vangel.
De kommer sammen med Staunings.
Du har ikke noget imod at have Skjold Hansen til bords?
- For min skyld ingen alarm. - Så får Gustav Vicki til bords.
Så kan han underholde hende om slaget på Blågårds Plads i aftes.
Han var forrest i KU'ernes tapre skare. Har du ikke læst Politiken?
- Vi holder ikke Politiken. - Så går du glip af meget.
Dagens Nyheder er da glimrende.
Men den har glemt at fortælle, at Gustav blev anholdt.
Vores lillebror slog en arbejder i hovedet med en cykelpumpe.
- Vidste du det, Hans Christian? - Berlingeren nævnte ikke navn.
- Hvis Mammy hører det og far … - Ja, bøden skal jo betales.
- Er han i fængsel? - Næ, han er desværre sluppet løs.
Jeg skal prøvesmage min nye 'Varnæs Special'. I venter vel?
Næ, jeg trænger pludselig til noget. Efter det med Gustav.
Jeg må hellere gå op med det her, inden de begynder at danse.
- Gå med. - Hvorfor?
- Så De kan se hende Vangel. - Hun er generalkonsulinde.
Hun er så nedringet, at hun kan give bryst uden at knappe op.
- Kom nu med. - Det er mere for at hjælpe dig.
Der har vi min smukke borddame. Der er noget, jeg vil spørge om.
Hvorfor ser vi to ikke mere til hinanden?
Fordi vi begge har travlt. Og jeg skal have min eksamen.
Hvorfor vil en yndig pige som De være lærerinde?
For at få et arbejde, jeg kan holde ud.
- Smukke piger skal giftes. - Det er en teori, mænd har.
Vent lidt. Jeg vil tale rigtigt med Dem.
- Det kan vi gøre inde i stuen. - Nej. Lad os sætte os her.
- Hun lignede et spøgelse. - Hun kiggede nok efter sin mand.
- Sådan er det at blive forsørget. - Nu lyder De som Elisabeth.
- Vi er også enige om så meget. - Ønsker De at ende som hende?
- Hellere end som så mange andre. - Hvis vi nu mødtes …
- Så kunne jeg måske omvende Dem. - Jeg skal ikke omvendes tilbage.
Er det rigtigt, at De kommer sammen med en tysk … kommunist?
Jeg ved ikke … Han slås i Spanien.
Måske er han død.
- Og De er datter af en oberst. - Det er måske netop derfor.
Skal vi ikke bevare de værdier, vi har?
Der er vel forskel på, hvad vi synes er værdier.
Nu går vi ind og danser, ellers … begynder jeg at omvende Dem.
Det vil De ikke slippe godt fra.
De vil vel værge for Dem med en cykelpumpe.
Må jeg have lov? Vi er ude for at more os.
- Tak. Du har måske fået nok? - Jeg vil gerne puste lidt.
- Jeg kan ikke friste Dem? - Noget med en masse vand i.
Og Dem?
Hvem er hun?
- Gift med fabrikant Jebbe. - Danser han inde i spisestuen?
Han har trukket sig tilbage med generalkonsulinden.
- Hvor er Gitte? - I Schweiz.
- Der er morsommere. - Det har hun ikke helt uret i.
Tak.
Viggo, hvor er du?
Det er vores melodi.
Kom så, mor. Så skal vi vise dem.
Hvordan er det gået til? De gamle glas …
Jeg blev væltet af hr. og fru Skjold Hansen i en tango.
Ungt selskab … Hvad mon fruen vil sige?
Fruen har set det. Hun dansede også tango.
Hun sagde bare pyt.
Hvem var det?
Generalkonsulen. Han leder efter konen.
- Han er ikke ung. - Nej, men det er konen.
Vorherre bevares. Lauritz' jernbaneuniform …
- Han sloges på Blågårds Plads. - Gale katte får revet skind.
- Han skal møde i den i morgen. - Lad mig.
De har været til fødselsdag ude hos dem.
- Ellen blev 14. - Og nu skal I i seng.
- Hentede Frederiksen jer ikke? - Jo, men der var otte andre med.
Vi lå oven i hinanden.
Hold dig fra slatterne, dreng.
Tal lige med Gustav, Jørgen. Han skal have en forsvarer.
- Skal det være mig? - Ellers bliver det en dyr historie.
I så fald bliver det min sidste sag.
Jeg har solgt min praksis. Deponerer min bestalling.
Undskyld lige et øjeblik. Er der noget galt?
Jeg er gået ind i forretningslivet.
Gittes tidligere familie har Graas Klædefabrikker.
- Jeg er blevet administrator … - Skulle det være bedre?
Hovedaktionærerne sidder i Schweiz. De har brug for en jurist.
- Vil han? - Min sidste gode gerning.
- Vi tilhører også samme parti. - På hver sin måde, min herre.
I gamle dage gik de hjem i ordentlig tid.
Agnes, kom og se.
Gå op i stuen og se, om de mangler noget, Esther.
- Hvad var det? - Ulrik smed et kanonslag.
Hvad skulle det til?
Der lå to gæster og hyggede sig på hans seng.
- De røg ud i en fart. - Med tøjet i uorden.
Hold dig fra snitterne.
Det drejer sig om et konsortium.
- Der var nogen, der skød. - Hold nu din kæft, Musse.
- Det må være en chance for Dem. - Lad os tale om det i banken.
Måske skulle vi have snitterne nu. Vi er … fuldtallige.
Er hun ikke dejlig? Lige hentet hjem fra Paris.
Lige så dejlig som Musse. Vi to har sgu været heldige.
Deres kone har kigget langt efter Dem hele aftenen.
Vi går nu.
Du kan da ikke være træt.
Jeg er et par år ældre end du.
- Traktementet er nok ikke så godt. - Men selskabet er bedre.
- Jeg er ikke særlig festlig. - De er altid den samme.
Jeg er temmelig træt af altid at være den samme.
- Det går da godt med eleverne. - Måske, men ikke med mig.
Jeg er ved at blive et trist tilfælde.
Med undtagelse af to er eleverne håbløst umusikalske.
Er det et liv? Hvis jeg rejste til København …
Blev det anderledes?
Jeg kunne bruge min uddannelse. Jeg er også organist.
Det kan jeg opøve, måske.
Hvorfor søgte De ikke om vikariatet for organist Halvorsen?
Jeg ville ikke få det. Formanden for menighedsrådet er Mads Skjern.
Han har ikke sin brors musikalitet, hvis han valgte lærer Andersen.
Han kender frk. Mikkelsen, der kender provstinden.
Han spiller pibende falsk. Han kan ikke blive hjælpeorganist.
Mig bliver det heller ikke.
Efter postyret med dr. Leunbach … og så alt det andet.
Hvad så, Elisabeth?
Jeg tror, jeg pakker sammen.
Synes De, at jeg har mere at gøre i Korsbæk?
Fjern lige det der. Min kone skal vist heller ikke have noget.
- Skal fruen have bakke op? - Spørg hende.
- Laura er ved at gå i kirke. - Ja, det kunne flere trænge til.
Du kan slet ikke tåle det liv. Hold dig til tante Møhge.
Du gik glip af den tale, jeg holdt for din forvorpne søn.
Han skræmte livet af selskabets elskende par.
Hvor er Ulrik?
Flygtet fra moralprædikanten. Du er sgu også den rette …
Jeg har aldrig lavet skandale i selskabslivet.
Det andet var for Danmarks skyld. Ræk mig osten.
Uden mad og drikke duer helten ikke.
Er nogen af jer med til at bekæmpe marxismens pest?
- Det er til fruen. - Så er hun da ikke helt døende.
- Jeg troede, du var dårlig. - Næ, jeg er hundesulten.
Du ser lidt bleg ud, Hans Christian.
Der er gået tre af de gamle glas, og der mangler en fiskekniv.
Ham den lille liderlige fabrikant så mig ud til lidt af hvert.
Fiskekniven kommer nok, når vi får talt efter.
Sådan kan du ikke omtale en gæst i pigens påhør.
- En af Maudes nære venner. - Han driller bare.
- I Paris rendte han da efter dig. - Hans kone har et vanskeligt sind.
Det ville jeg også have i hendes sted.
Elisabeth?
- Mammy har ringet. - Om hvad?
- Far er kommet på hospitalet. - Er det alvorligt?
Han fik et slagtilfælde, da han læste om Gustav.
Din møgunge! Det er cykelpumpen. Hvorfor valgte du ikke noget andet?
Hvis han skulle slå …
Far plejer aldrig at læse Politiken.
Han tog den med hjem. Der stod noget om Betty Nansen.
- Amtmandens gamle kærlighed. - Er du vittig på fars bekostning?
- Stakkels Mammy. - Mammy ville gerne have, vi kom.
Så er det da et held, vi er samlet.
- Jeg sidder ikke ved siden af ham. - Lad os nu bare komme af sted.
Gitte sagde ellers, at der aldrig skete noget i denne her familie.
- Gudskelov. - For hvad, svigermor?
At det ikke er hjemmebag efter det med hønen.
Den var måske en smule sej.
- Hvorfor beholdt du ikke fru Olsen? - Gemytternes uoverensstemmelse.
- De kunne ikke finde hinanden. - Jeg nærmest faldt over hende.
Hun følte sig ansvarlig for, at Kristen giftede sig med mig.
Fru Olsen havde sine egne systemer, som ikke netop var Ibens.
- Hvad lærte du på det vingods? - Det kunne du lide at vide.
Iben er sin fars pige. Hun bliver en god husmoder.
- Når der kommer småfolk. - Hold op, mor.
- Det er kvindens bestemmelse. - Ikke min.
- Hvad siger du, Kristen? - Vi har jo tiden for os.
Hold så kæft, Musse. Kan I ikke sætte jer derhen?
Jeg skal tale med Kristen.
Vil du ryge?
Fortæl Iben, hvor længe man koger en høne.
Mine aktier i Korsbæk Bank … Jeg vil af med halvdelen.
- Det er ellers gode papirer. - Men pengene skal ud at arbejde.
- Aktier i Omegns Banken? - Nej, jeg har noget andet.
- Jeg har tilbudt Varnæs aktierne. - 20% over noteringen?
Han har noget, jeg kan bruge.
Den store grund bag privaten på Algade.
Over en tønde land ud mod Skt. Josefsgade.
Vi vil lægge et garageanlæg.
Det bliver fremtiden. Det vejrer denne her.
Nå, for satan.
- Spiller du meget, Kristen? - Ikke så tit mere …
- Hvis I vil være med … - Jeg skal nævne det.
Hvorfor har du aldrig købt sådan et?
Enhver kan sgu høre hvorfor. Det lyder jo rædselsfuldt.
Det har du ikke forstand på. Du er da ikke musikalsk.
Han mener, det er fremtiden med biler.
- Vi kan komme med i konsortiet. - Jeg har spredt mig nok.
Ja, jeg kan ikke bebrejde dig, hvis du vil trække vejret lidt.
Det har jeg nu ikke i sinde …
Konfektionsfabrikken går godt, men valutacentralen er besværlig.
Den kommer selv du ikke uden om.
Jeg får del i avancen, hvis jeg er med til at levere stofferne.
Danske stoffer kan vel ikke dække dit behov?
- Hvis jeg kan styre produktionen. - Vil du nu også have et væveri?
Nej, jeg vil købe en stor aktiepost.
- Hvor? - I Graas Klædefabrik.
Baronen har 100.000.
- Vil han af med dem? - Ja, han vil udbygge sit landbrug.
- Det er ikke der, problemet er. - Hvor så?
- Her. Jeg skal låne pengene. - 100.0007? Det tør jeg ikke.
Måske 60.000. Mere kan vi ikke klare.
- Behøver du hele aktieposten? - Ellers har jeg ingen indflydelse.
Men familien Graa må have hovedindflydelsen.
De sidder i Schweiz. Baronen har talt med dem.
De er ikke uinteresserede i en ny storaktionær.
Direktøren er jo gammel.
Din svigermor … hvor meget har hun?
Katrines penge sidder godt fast.
Katrine er jo ikke dum, så netop derfor …
Måske.
Hvor var det dog sørgeligt med amtmanden.
Fernando døde også af et slagtilfælde.
Fordi han var blevet for svær.
Fernando vejede 235 pund, den dag de bar ham til graven.
- Det har været et ordentligt slæb. - Det var en smuk begravelse.
- Der blev ikke sparet noget. - Regitze, skænk noget te.
Og en bolle.
Hvad vil amtmandinden nu?
Mammy flytter til København, så er hun nærmere Gustav.
Så kan han måske få sin eksamen.
- Gustav bliver cand.polit. - Om Gud vil.
Gustav bliver vist 30.
Så var det på tide. Går De?
- Jeg må hjem. Vi har fået hvalpe. - Har De?
Nej, vores Bella. Moderglæden er det største af alt.
- Det prøver jeg at forklare Iben. - Skal hun have småfolk?
- Næ, vi herser med hende. - De skal ikke herse.
- Hvad med manden? - Lille mor dog.
- Hvor skal du hen? - Med og se Bellas hvalpe.
Bella … den har Viggo været i retten om for konsulen.
- Har den anlagt paternitetssag? - Den har bidt ham inkassatoren.
- Hr. Schwann. - Han forlanger nye bukser.
Han påstår, det var i enden. Det kan enhver jo sige.
Hr. Schwann var anderledes høflig i Damernes Magasin.
- Hvis han nu er blevet bidt? - Bella kunne lugte noget lusk.
Den hund er god som guld.
- Jeg skal vist ikke have cocktail. - Der er noget, vi skal snakke om.
- Jeg har også noget at fortælle. - Om visitten?
Nej. Kan du huske den sidste aften i Paris?
Ja, det var en fantastisk middag.
- Og bagefter? - På boulevarden, ja.
- Og senere … - Hvad da?
Da vi kom tilbage til hotellet.
Ja, vi tog afsked med Paris med maner.
Jeg har ikke villet sige det, før jeg vidste det helt bestemt.
Dr. Hansen siger, der ikke er nogen tvivl.
- Om hvad? - Vi skal have en lille efternøler.
En hvad?
Vi skal have et barn.
Det kan da ikke være rigtigt?
- Hvorfor siger du det sådan? - I vores alder …
Det må være min, du hentyder til.
Du er da yngre end jeg.
Men jeg er jo ikke …
Var det ikke 23, hun var?
Maude?
- Skal vi vente med middagen? - Min kone gik vist op.
Næ, fruen gik ud.
Maude, hvad er der?
Det var ikke min mening …
- Du blev ikke glad. - Selvfølgelig.
Men jeg fik ikke tid til at tænke tanken til ende.
Folk kigger.
- Så kan vi vel servere? - Først rendte fruen, og så herren.
Der er ingen faste spisetider mere.
Drik ikke det djævelskab. Det er det, de bliver tossede i hovedet af.
Vil du sige det til Ulrik og Regitze?
Ikke før det kan ses. Det er nok, at du skal vænne dig til tanken.
Jeg har vænnet mig. Bare du må have det godt.
Det er længe siden, jeg har været så rask.
Rask nok til en Grand Marnier? Det skal fejres.
Skål for den nye 'Varnæs Special'.
- Du har ikke spurgt hvornår. - Det kan jeg næsten regne ud.
- Det bliver et forårsbarn. - Dr. Hansen siger til marts.
Så kan barnet komme ned i haven.
Haven, ja . Det skulle vi også tale om.
Frederiksen trænger til hjælp.
Han har nok for meget.
Skal vi finde en ny havemand?
Eller … det, jeg ville spørge om …
Vil det betyde noget, hvis vi solgte det nederste af haven fra?
Vi kan da lægge det ud til plæne.
- Det er byens dyreste grund. - Og største og smukkeste have.
Vi kommer næsten aldrig dernede. Og nu skal der være omkørselsvej …
Hvis vi solgte fra, kunne jeg købe halvdelen af Jørgens aktier tilbage.
- Dem har Skjold Hansen jo. - Hvis hans konsortium får grunden.
Han vil lægge et garageanlæg og en bilhandel.
- Det støjer og sviner. - Det vil vi ikke mærke.
De vil opføre en høj mur ind mod os. Og træerne vil dække.
- Slipper du af med Skjold Hansen? - Han har halvdelen af aktierne.
Men han bliver lettere at holde i skak.
Underligt. Og hans svigersøn er direktør for den anden bank.
Skjold Hansen elsker at bære kappen på begge skuldre.
- Men du får det nemmere. - Vi, Ellers bad jeg ikke om det.
Og slet ikke nu.
Vi kan jo stadig bevare et stort stykke af haven.
Der bliver rigelig plads til en barnevogn.
Det er min idé. Men det betyder noget for forretningen.
Først konfektionsfabrikken, men også varehuset.
Der er så meget bøvl med valutacentralen.
Man hører ikke om andet end pjat med den.
- Men hvis der nu bliver krig … - Hvorfor skulle der blive krig?
- De rasler godt med sablerne. - Så længe de rasler …
- Nu prøvemørklægger de også. - Ja, sådan noget pjat.
Hitler skal nok holde sig i skindet. Det sørger englænderne for.
- Var det 40.000? - Men gør det ikke for Mads' skyld.
I kan få 10.000 hver, du og Ellen og Daniel og Erik.
Vil du ikke have aktierne?
Jeg har, hvad jeg skal bruge, og det har Larsen også.
- Hvad sladrer I om? - At du har, hvad du skal bruge.
Nej, jeg mangler en hammer og nogle søm.
- Dem her kender du vel? - Skal de op her i huset?
Ude på lokummet.
I har da ellers fået træk og slip.
Din far bruger det som galleri.
Jeg kan godt skaffe dig et af Fritz Clausen.
Ham har jeg allerede.
Larsen er så barnlig.
Mageløs udsigt.
- Ved familien, at jeg køber? - Ja.
Det var ikke et chok?
Familien er kun interesseret i en stærk mand.
En anden stærk mand.
I forretninger er Mads Skjern nok stærkere end jeg.
Familien har indsat Jørgen Varnæs som administrator.
Ja, der er et problem. Familien kender ham.
En god ven. Det kan blive vanskeligt.
Jeg skal nok tage mig af Jørgen Varnæs, også.
- Er min mand stadig til møde? - Ja…
Sig, jeg er i ridehuset og har spist.
Mind ham om, at pigen har fridag.
Det er hende, der er kørelærerens kone.
Hun skulle være betydelig skrap.
Vi bliver to til middag. Og et glas sherry til at vente på.
Godaften, hr. bankdirektør Skjern.
Godaften.
- Det er længe siden. - Ja, De fejler aldrig noget.
- Tillader De? - Selvfølgelig.
- Er fruen ude at rejse? - Næ, i ridehuset, så jeg tænkte …
Nå, det har Olsen fundet ud af.
- Tre. - Undskyld …
- De venter måske nogen? - Frk. Friis.
Jeg må hellere …
Undskyld, jeg … vidste ikke, det var din plads.
- Det var det ikke, før jeg kom. - Jeg talte bare med dr. Hansen.
Tal endelig videre.
Spis sammen med os. Jeg har inviteret frk. Friis -
- fordi hun har beredt mig så mange gode måltider.
Vi skal i Musikforeningen. Der kommer De jo også.
I begyndelsen, da jeg kom til byen.
Frk. Friis … laks?
Tre laks og tre fasan. Og vinkortet.
Jeg ville ikke trænge mig på.
Det er min omgang, nu trioen er samlet.
Jeg hørte det om din far. Det gør mig ondt.
Sådan går det jo.
- Har Deres mor bestemt sig? - Hun flytter nok til København.
Bliver hun ikke ensom efter alle de mange år i amtmandsboligen?
Jeg kunne flytte sammen med hende. Hun har tilbud om en stor lejlighed.
Vil du flytte?
Det er ikke nogen ny idé. Vel, doktor Hansen?
Næ, men en dårlig idé. Så kunne De jo være blevet hos Deres søster.
Hun kunne måske også få brug for Dem.
Elisabeth vil flytte ind til Mammy.
Hun vil have arbejde som organist. Der er flere kirker i København.
Kan hun ikke blive det her?
Nu da vi venter babyen. Den kunne hun få glæde af.
Hun har vist ret, når hun siger, hun ikke kan få embede i Korsbæk.
Organist Halvorsen spiller næsten aldrig.
Men det gør hans vikar, en lærer, provsten har skaffet.
Det lyder forfærdeligt. Elisabeth spiller ti gange bedre.
- Det kommer ikke altid an på det. - Det er da noget vrøvl.
Ikke, når man ved, hvem der blev formand for menighedsrådet.
Det havde jeg glemt. Tænk, at vi skal regne med ham.
Hvis det så var det eneste.
Er der andet?
- Det vil jeg ikke plage dig med nu. - Er det noget med banken?
- Noget, Jørgen fortalte. - Om Gustav?
- Om sagen? - Nej, han slap med 100 kr. i bøde.
Hvad er det andet så?
Den stilling, han fik.
Gennem Gittes fraskilte familie? Har han mistet stillingen?
Nej, men Mads Skjern har overtaget baronens aktiepost og magten.
Jamen Graa-familien …
De sidder i Schweiz, og Mads Skjern sidder her.
- Hvad gør Jørgen? - Han er tilsagt til møde i morgen.
Tilsagt?
Dr. Hansen, der er telefon.
Der er nok en, der har forspist sig. Selskabssæsonen er i gang.
- Og du har det ellers godt? - Ja, og du?
Man har det jo, som man har fortjent.
Så har du det sikkert godt.
Du sagde, du tænkte på at rejse fra byen …
- Det mente du ikke, vel? - Hvorfor ikke?
- Du sagde det måske, fordi … - Hvad?
Fordi du indirekte ville sige -
- at jeg havde ødelagt noget for dig.
Det med at ødelægge klarer vi selv … Ikke?
Du må ikke rejse.
For hvem?
Jeg kan ikke bestemme over dig, men du må være her.
- Hvorfor? - Så vi stadig kan mødes tilfældigt.
Det betyder meget.
Er det nok til at fylde mit liv?
Hvad med mit?
Hvis vi kunne tale sammen om, hvordan vi har det …
- Måske har jeg det ikke så let. - Så drøft det med din kone.
Jeg forstår godt, at du er vred.
Jeg valgte jo selv, ikke? Og du valgte også selv.
Eller var det din bror, der valgte for dig?
Undskyld. Det var selvfølgelig en recept.
- Sidder De alene? - Ja, violinen skulle hjem.
Det er overretssagfører Varnæs.
Hvis jeg kommer for sent, så er det Deres charmerende frues skyld.
Som dreng kom jeg til juletræ her. Træet stod ude i hallen.
Der skal vi nu også have vores.
Denne mageløse udsigt …
- De kendte købmand Munk? - Jeg gik i skole med datteren.
- Hun har taget moderen i huset. - Hun blev vist sær på det sidste.
Ja, den stakkels kone. Gudrun kommer med kaffen.
Mit kontor på Algade ligger midt i byggepladsen.
Sadelmagerens gamle hus har vokset sig stort og stærkt.
- Det er kun nået lømmelalderen. - Skal det i flere etager end tre?
- Der er andre former for udvidelser. - Det har jeg erfaret.
Ja, De er jo blevet administrator i Graas Fabrikker.
Jeg ville prøve noget nyt.
Jeg har købt baronens aktiepost og indtræder i bestyrelsen.
- Det er kun så naturligt. - Der vil ske endnu en ændring.
Graa senior er for gammel til at tage frem og tilbage fra Schweiz.
Hans post varetages nu af højesteretssagfører Øster.
- En højst anerkendt kollega. - Han har altid været min sagfører.
Det er klogt at sikre sig ordentlig juridisk bistand.
Det er også derfor, jeg bad Dem komme.
I Deres hidtidige aftale lå, at De frit kunne komme og gå.
Det lå sådan i luften.
Det ser jeg gerne ændret. Vi får brug for Deres ekspertise.
De skal holde valutacentralen stangen.
- Det kræver jo sin mand. - Godt, De ser sådan på det.
Så ved vi, vi kan trække på Dem hver dag fra kl. 8 til 17.
De får fast kontor på klædefabrikken.
Den gamle direktør …
Han skal have en afløser.
- Han er også en ældre herre. - Men dygtig.
Et sundt foretagende, men produktion er så indviklet.
- Det sørger planøkonomerne for. - Jeg har prøvet at bekæmpe dem.
- De ville have været politiker? - Det var en ungdomsgrille.
Et godt, fast arbejde er også bedre … for de fleste.
- Vi ses vel snart igen. - Ja, på fabrikken en af dagene.
- Åh, jeg glemte … lønnen. - Ja?
Den nye bestyrelse har drøftet det.
Den forbliver den samme, forudsat at De er til rådighed -
- den fulde arbejdstid.
Er han gået? Han virker mere fremkommelig end sin bror.
- Han har ikke råd til andet. - Er han dygtig?
Næ.
- Men I beholder ham? - Hvis vi kan bruge ham.
Det ender såmænd med, at jeg kommer til juletræ derude igen.
- Hans Christian har været bekymret. - Hans Christian er født bekymret.
Jeg havde ikke regnet med, at han var så storsindet.
Næ, han har brug for eksperter.
Produktionen bliver indviklet på grund af planøkonomerne.
- Og det kunne han godt indse? - Det har andre vel sagt ham.
Hvad bliver dit job så?
Svæve over vandene. Direktøren varer ikke evigt.
Du talte om noget andet, da du blev ansat.
- Mads Skjern er sgu en morakker. - Det er også gået stærkt for ham.
Han regner med, at jeg sidder der fra morgen til kvæld.
Men der er jo også et personale.
- Du har solgt baghaven? - For at købe dine aktier tilbage.
Tider skifter, sæder mildnes, som vi sang på konservative møder.
Det var dengang. Vi tager kaffen i dagligstuen.
Hans Christian, du er da også lettet på Jørgens vegne.
Så laver jeg det i aften. Der er min kone.
Det er Lassens … Og Børge, som du kender.
Du kunne finde ud af at lave kaffe. Det plejer du ellers ikke at kunne.
- Hvad er det, du skal lave? - En fortegnelse over cellerne.
Det lyder, som om du var inden for biavl.
Du lyder, som om du er en smule sur.
Jeg er bare så træt.
Jeg har strøget 30 skjorter hos apoteker Strøm.
- Hvad gør du det for? - For pengene.
Aksel skal se ordentlig ud i tøjet. Den nye også.
De behøver vel ikke at ligne herskabsunger.
Mine børn skal ligne pæne børn. Jeg vil også have rigtige møbler.
Sofa og sådan noget. En spisestue af cuba-mahogni.
Det ender med bungalow med Dannebrogsflag i haven.
- Du er en rigtig spidsborger. - Vær glad for det.
Hvad er de andre? Ham Lassen og hans vigtige madamme.
- Hun gør et stort arbejde i partiet. - Ja, de har jo også bil og villa.
Han er ingeniør, og hun er født med penge.
Hvorfor mænger de sig med arbejderne?
Man kan godt være revolutionær, selv om man har penge.
Men de får ikke revet ærmerne af.
- Hvor er Aksel? - Jeg lagde ham i seng.
- Du gad ikke lege med ham. - De var her jo.
Jeg havde glædet mig til at give ham bolden.
Kan du bekvemme dig til at rydde bordet?
Dæk i den anden ende. Det kunne du, da vi havde Herbert.
Da Herbert var her, forstod jeg alting bedre.
Der var hoved og hale med det, I lavede.
Hvad mener du?
- Herbert, han var rigtig. - Ja.
Tror du, vi får ham at se igen?
Tror du?
Ja. Jeg vil ikke spekulere på det.
Vicki og jeg taler om det, hver gang vi ses.
- Du har da ikke glemt … - Jeg har ikke glemt noget.
Jeg er ked af, jeg var sur.
Der er så meget, du ikke forstår.
- Hvor er den? - Der.
Ser den sådan ud? Går den ved strøm?
Maden kan holde sig i flere dage.
Esther render stadig ud i flueskabet med alting.
Den kan også lave is. Til bankdirektørens cocktails.
- Den første 'frigidaire' i Korsbæk. - De har også fået en hos Skjerns.
Nå. Det skal vi ikke sige til fruen.
- Hvad er det? - Min hund. Den er kun otte uger.
- Hvem har givet dig lov? - Min far, for længe siden.
Fruen har aldrig villet have hund på grund af det med bacillerne.
Først når vi blev store. Den skal hedde Rolf.
Det er en dobermann.
Det er til Mammy. Skal jeg skrive det?
- Har du sagt noget til Elisabeth? - Ikke før, det kan ses.
Jeg har fået den af konsul Holm.
En hund.
- Er det din? - Ja, den skal hedde Rolf.
- Vi kunne godt have talt om det. - Du gav mig lov i sommer.
Det var, før I rejste til Paris.
- Du må levere den hund tilbage. - Du har lovet …
- Du ved hvorfor, Hans Christian. - Ja, det vil Regitze også forstå.
- Gå ned med hunden i køkkenet. - Ikke i køkkenet.
For de par minutter …
Tag Ulrik med tilbage, så skal du høre om en stor overraskelse.
Så vil du forstå, hvorfor din far ikke kan holde sit løfte, min skat.
Nej, hvor er den sød.
Agnes, vil du ikke holde den? Ulrik skal med op i stuen.
Ved du, at Bella har bidt den lille hr. Schwann?
Det betyder ikke, at denne … Men du skal bestemme.
Hun glemmer hurtigt det med hunden på grund af det andet.
Hvad er der?
Sæt jer ned.
Jeres mor har en stor nyhed.
- Det er da også din. - Ja, men jeg troede …
- Hvad er det? - I skulle først vide det senere.
Når det kunne ses.
Men da Regitze kom med den hund -
- for at Regitze også bedre kunne forstå sin mor -
- ville vi fortælle det, som vi alle kan glæde os til.
- Til marts … - Vil I få en bror eller søster.
- Hvad vil vi? - Der kommer et nyt barn i huset.
En lille efternøler.
Så du kan nok forstå, hvorfor du ikke kan få den hund.
- Jeg hader dig. - Regitze!
Hvad siger du, Ulrik?
Det må I selv om.
Jeg skal nok gå med dig ned til konsulen med hvalpen.
Sådan kan hun ikke gå. Det vil fruen ikke bryde sig om.
Jeg vil skide på fruen.
Fruen er gået i seng.
Skal vi nu til den komedie igen.
Der kom jeg lige i rette øjeblik.
- Deres kone kommer ned til middag. - Gudskelov.
Store børn kommer let til at sige noget, de fortryder.
Vi syntes, det var en god idé med en til.
Måske … men nye børn kan ikke ordne de gamle problemer.
Min kone og jeg har aldrig haft det så godt som nu.
Det var også den forbandede hund.
Nå, var det bare hunden. Så får vi fred igen.
Der har vi jo Maude, dejligere end nogen sinde.
Sidste nyt fra giftblanderiet.
- Hvor er Regitze? - Hun spiser hos Agnes.
- Jeg glemte at idømme stuearrest. - Vi taler ikke mere om det.
Nye noder?
- Jeg har en nyhed. - Den har jeg hørt.
Regitze har været her.
- Den nyhed er heller ikke ringe. - Det har man lov at håbe.
- Deres søster skal nok klare det. - Men Regitze er ude af sig selv.
Det var fjollet med den hund.
- Hunden er bare en detalje. - Deres søster har forandret sig.
Man bliver ikke anderledes. Dybest nede.
Jeg ved det fra mig selv. Hver gang jeg prøver …
- Nå, det er lige meget. - Den anden nyhed …
Organist Halvorsen er for syg til at spille til julekoncerten.
Jeg skulle spille cellostemmen til "Kol Nidrei'. Vil De spille orgel?
Jeg kender ikke Vor Frues orgel. Og det er år og dag siden …
Vi får tid til at øve os.
Skal vi plages af lærer Andersens lyde -
- selv om det er til fordel for faderløses jul?
Det er at trække rigeligt på offerviljen.
- Så for de faderløse? - Min svanesang her i Korsbæk.
Bankdirektøren skal se omtalen af julekoncerten side tre.
Denne gang er min svigerinde nævnt for det godes skyld.
Det vil glæde min kone.
Ja?
På side tre står om frk. Friis. De roser hende.
Det har hun fortjent.
Det er bedre end lærer Andersen. Han kan jage folk hjem.
Den kommer til at ligge som en prins.
- Eller prinsesse. - Det er et ordentligt arbejde.
Det skulle helst være færdigt i dag.
Vi skal også have pyntet op til jul.
Kunne vi ikke få fat i Agnes, så hun og børnene …
Men Agnes er lige op over, og ingen ved, hvor Regitze er.
- Er hun ikke kommet fra skole? - Nej, og hun læser ikke lektier.
- Det har hun da altid gjort. - Hvis fruen spørger mig …
- Ja, Laura? - Så føjter hun.
- Hvad? - Hun føjter.
- Hvad skal det sige? - Fruen skal spørge hende selv.
Hvordan? Hun taler aldrig til mig.
Maude?
- Du ventede måske nogle andre? - Nogle, der skal se på lejligheden.
- Du vil stadig flytte? - Ja, nu er det jo bestemt.
- De skriver ellers smukt om dig. - Til en afveksling.
Er der noget i vejen, Maude?
Jeg havde glædet mig sådan -
- og nu er det hele ved at blive ødelagt.
- Er det Regitze? - Ja. Og Ulrik er ligeglad.
- Vi havde jo troet … - Må jeg sige dig noget, Maude?
- Du skal holde op. - Med hvad?
Med at betragte det med barnet som en forestilling -
- I spiller for at glæde Ulrik og Regitze.
Det er da også vores børn.
Det er måske det, der er ved at gå op for dem.
Men hvorfor nu? Når vi skulle til at glæde os.
- Vil du have et ærligt svar? - Ja.
Du har pludselig kræfter til det hele.
Hvor var de kræfter, når de havde brug for dig?
Jeg havde jo dig, Elisabeth.
Det var vel fejlen. Måske.
Det ville være så frygteligt, hvis du rejste.
Jeg kan ikke holde ud at vide, at du ikke er her.
Det ville måske være din lykke i det lange løb.
Og min.
Og Regitze … For hun taler vel med dig?
- Ja. - Kommer hun her?
Hun er her.
Regitze.
Det med hunden … måske kunne vi godt have den derhjemme.
Det vil jeg ikke byde en hund.
Ja, jeg render Dem på dørene. De har vel læst aviserne?
Nej, der har været nogen hele tiden.
Jeg mødte Deres søster. Hun så ud til at have grædt.
- Jeg svømmer i tårer. - Fordi vi alle har brug for Dem.
Jeg har også taget noget andet med.
En ansøgning. Nu har De en chance.
- For hvad? - Embedet som hjælpeorganist.
Synes De, jeg har brug for endnu et nederlag?
- Man skal udfordre skæbnen. - Det gør jeg ved at rejse.
De var så modig at flytte fra Deres søsters hus.
Hvad fik jeg ud af det?
Det er en flugt, når De nu vil være barnepige for Deres mor.
- Måske har hun brug for mig. - Amtmandinden kan klare sig selv.
De har jo selv et liv. Det har De vel ikke glemt?
Man skal ikke lyve for sig selv. Jeg får intet ud af den der.
- Lad det komme an på en prøve. - Først Regitze, så Maude og nu …
Mig.
Jeg vil også nødig af med Dem.
Lærer Andersen var oprindelig på den kommunale.
Nu supplerer han sin pension ved at undervise hos mig.
Hvis han bliver hjælpeorganist, vil han hellige sig Vor Frue.
Jeg håber ikke, jeg tager Deres tid.
Nej, det er godt at være orienteret, frk. Mikkelsen.
Hr. Andersen kommer jo hos mig. Han mistede sin kone …
Mænd er jo så hjælpeløse, når de bliver ene.
Hvad ville hun?
Anbefale lærer Andersen som hjælpeorganist.
Ham, der er ved at drive os ud af kirken?
Er der ikke andre?
- Ikke mange her kan spille orgel. - Er han eneste ansøger?
Ja, foruden en skolelærer, en husmoder -
- og frk. Friis.
Hun kan i hvert fald spille.
- Men hende kan det ikke blive. - Hvorfor ikke?
Den familie har aldrig gjort os noget godt.
Du kom da broderen i møde.
Jørgen Varnæs er ikke gået ind for fosterfordrivelse.
Hvad ved du om, hvad han går ind for?
Så skal menigheden straffes, fordi du er så firkantet.
Fordi du er så umusikalsk og et ægte jysk træhoved.
- Den familie har trådt på os. - Ikke hende.
Du vil så gerne vise, at du har råd.
Børnene til hest. Ellen i modeltøj. Hvem skal vi imponere?
Er det forkert at vise, at vi har klaret os?
Det viser man ikke på den måde.
Men ved at være stor i slaget. Det kan få dem til at stejle.
Sådan kan du fortælle dem, at du har bedre råd end de.
Hvad med frk. Mikkelsen?
- Hun vil af med en dårlig lærer. - Det er hendes private ven.
Ifølge børnene er det også hendes private klods om benet.
Jeg skal tænke over det.
Er der ikke nogen af jer, der har hørt fra Herbert?
Ikke siden jul.
Pürschel har udtrykt håb om, at Franco vinder …
Arbejdsmanden, der skød med hundepistol i Folketinget -
- skulle have sigtet på Pürschel.
Må jeg viderebringe dagens virkelige nyhed?
Fru bankdirektør Varnæs er nedkommet med en velskabt datter.
Bankdirektøren har givet kaffe og wienerbrød til bankpersonalet.
Røde, den lille kan engang blive et passende parti for din.
Mine drenge skal ikke giftes ind i kapitalisternes lejr.
Når teen er serveret, bærer du den lille rundt.
Hvor skal jeg lægge hende?
I ordentlige huse bærer man spædbørn ind og ud igen.
Er det ikke fantastisk? Fru Varnæs er allerede oppe.
Nu ligger man jo kun ti dage.
De lå vel musestille af hensyn til Deres figur.
Nogle barselskvinder jages ud af sengen den selv samme dag.
Lille mor lå en hel måned, da hun fik mig.
Det var jo også i ruder konges tid.
Hvor har vi den lille tuttenut?
Fru Skjold Hansen mener babyen. Esther kommer med hende.
- Næste gang må det være Deres tur. - Mig? De kan tro nej.
Der er lukket for det varme vand.
Jeg tænkte på Deres datter.
Nej, der er hverken tegn i sol eller måne.
- Hvad slæber pigen rundt på? - Det lille barn.
Hvor kommer det fra?
Så yndig og velskabt. Godt, vi har dr. Hansen.
Er det ham, der er faderen?
- Nej, det er mig, tante Møhge. - Derfor er Hans Christian hjemme.
Så kom De.
Jeg var til møde hos Mads Skjern. Tænk, jeg fik embedet.
- Så bliver du. - Også for at holde dig i ørerne.
- Så er han alligevel storsindet. - Eller ikke helt tonedøv.
Nu skal jeg tage hende.
Vi skulle næsten fortælle det.
Nej, lad det her være Maude og babyens dag.
- Der er en, der kan være glad. - For hvad?
For sådan en yndig lillesøster.
Vil du ikke holde hende?
Nej tak.